PREPORUČUJE SE DISKRECIJA GLEDANJA Film sadrži materijale za odrasle, neprikladan jezik i prizore nasilja
2-3 dolazi. Imamo ih na vidiku i angažujemo se odmah.
Razumeo.
Helikopteri su fenomenalne mašine.
Možete lebdeti u vazduhu. Možete biti kao Bog.
Leteo sam ispod 150 m.
Iznad 150 m je bila ubitačna zona.
Bolje je biti ispod 60 m, što niže to bolje.
RON FERIZI Šef helikopterske posade Moj posao je bio da pucaju na mene. Moj posao je bio da odvlačim vatru.
Bio sam patka, mamac. Pucali su puno na mene.
Angažovao sam puno neprijatelja.
Vrištite koliko god možete da pokušate da pokrijete zvuk dolazećih metaka
jer kad prođu pored vašeg uha možete čuti njihov zvuk.
Ne čujete pucnjavu.
Da je taj 12,7 mitraljez pucao na vas, šaljući komad olova prema tebi...
I letilica je krenula...!
Letite, vi ste 90° u drugom pravcu
i pucaš u sebe dole
jer su elise rotora ispred tebe i pokušavaš da ti se oružje ne zaglavi
jer juriš okolo tako.
A ako se zaglavi, gotov si.
Vijetnam je bio prvi pravi helikopterski rat.
Piloti helikoptera su imali više od 36 miliona letova.
Njihove posade su bacale propagandne letke iznad neprijatelja
i izlivali su smrtonosnu vatru na njihove položaje;
prevozili trupe i provijant i artiljeriju u bitku;
i odnosili ranjene sa bojišta tako brzo
da je većina dolazila do poljskih bolnica unutar 15'.
Ron Ferizi, sin policajca iz Svampudla u Severnoj Filadelfiji,
došao je u Vijetnam u novembru 1967...
Bio je šef posade izviđačkog helikoptera u 1. vazdušno-konjičkoj,
koji je leteo sa sletišta To-Bit na Centralnim visoravnima.
Jednog dana, nakon što se vratio sa borbene misije,
prišla mu je novinarka.
Tamo je bila ova... bila je predivna žena.
Znate, žena sa okruglim očima, prelepa žena
sa lepom kosom i izgledala je lepo.
Pitala je, "Mogu li vam postaviti par pitanja?
"Kako je to biti gore?
"Kako izgleda kad na tebe puca 12,7 mm i kada šalje komad olova na tebe?"
Kad ti... teško je opisati.
Usrano je.
Mislim, zar nije... zar nije očito kako je to?
Hoćeš li da znaš kako je gore?
Idi pogledaj. Idi tamo. Idi da vidiš tela.
Bio sam spreman da je udarim.
Hteo sam da je razbijem. Bio sam spreman da...!
Hoćeš da znaš kako je? Bum. Evo ga.
Sad ću ti dati! Hoćeš da osetiš? Hoćeš da vidiš?
"Daću ti ono što želiš. Je li ovo što ti želiš?"
Ne želim da ti kažem kako je, jer ne želim da se sećam toga.
To je ludilo koje tako nešto izvlači.
VIJETNAMSKI RAT
Neprijatelj trpi poraze bitku za bitkom.
Nastavljaju da se nadaju da američka volja
za istrajnošću može biti slomljena.
Pa, pogrešili su.
# Letnje vreme, vreme, vreme,
1968. će se pokazati kao prelomna godina
# dete, živeti je lako. u istoriji Vijetnamskog rata i Sjedinjenih Država.
Kad je godina počela,
u Vijetnamu je bilo 485.600 američkih vojnika
# iskaču ribe i američki lideri su obećali
# Ne, ne, ne, ne, nemoj da plačeš. da je pobeda konačno na vidiku,
# nemoj da plačeš! da je zbilja postojalo "svetlo na kraju tunela".
Ali će onda Severni Vijetnam pokrenuti veliku ofanzivu
koja će za njih završiti strašnim porazom,
koji će se na duge staze pretvoriti u još veću pobedu.
Sama Amerika će biti potresena ubistvima
i borbama na ulicama zbog rata i građanskih prava.
Američki predsednik, politički majstor naviknut da okončava stvari,
# jednog od ovih jutra će i dalje nastaviti da nalazi sebe opkoljenog problemima
koje ne može da reši.
# ustaćeš,
# ustaćeš pevajući, Robert Kenedi, brat ubijenog predsednika
koji je eskalirao američko prisustvo u Vijetnamu,
# raširićeš svoja krila, napisao je uvodnik koji je te godine izgledao kao glas mnogih.
"Čista anarhija hara po svetu," napisao je,
# dete, i krenuti, citirajući pesnika Vilijama Batlera Jetsa.
# krenuti put neba, "Stvari se raspadaju; centar se ne može održati."
# Ne, ne, ne, ne, nemoj da plačeš.
6. Epizoda Stvari se raspadaju (Januar-Juli 1968)
VOREN RODŽERS Luk magazin Generale Vestmorlend, kad ste rekli da nikad niste bili više ohrabreniji
za 4 godine koliko ste dugo u Vijetnamu,
neki kritičari sa druge strane nikad nisu bili više obeshrabreni.
Pitam se možete li nam opisati jednu, dve ili tri stvari
koje su uzrok da ste ohrabreni.
Mogao bih citirati niz značajnih statističkih podataka
kao što je broj otvorenih mostova,
povećan broj ubijenih neprijateljskih vojnika
i drugu statistiku,
koja sugerišu da činimo progres i da pobeđujemo.
I nalazim da stav poverenja i rastućeg optimizma...
preovladava širom zemlje.
I za mene je ovo najznačajniji dokaz koji vam mogu dati,
da je stalni stvarni progres učinjen.
1. januara 1968. uveče,
Ho Ši Minova poema je emitovana na Radio Hanoju.
Neka se Sever i Jug ugledaju jedni na druge
u borbi protiv američkog agresora.
Napred! Potpuna pobeda će biti naša.
Komunistički komandanti su shvatili ovo kao signal da je konačna bitka,
"Opšta ofanziva i Opšti ustanak" koju su planirani mesecima,
bila blizu.
Prvi sekretar partije Le Zuan,
koji je insistirao na ofanzivi
i eliminisao one koji su joj se protivili,
verovao je da će konačno privesti rat kraju.
Jedinice Vijet Konga podržane vojnicima Severnog Vijetnama
će simultano napasti gradove i baze širom Juga.
Le Zuan je obećao tim vojnicima da kad borbe počnu,
narod Južnog Vijetnama će se podići na ustanak i zbaciti vladu u Sajgonu,
kao što su Vijetnamci ustali protiv Japanaca
u avgustu 1945.
Sa poraženim Sajgonom, Amerikanci neće imati izbora
osim da se povuku iz Vijetnama.
Iznenadni napadi će početi krajem meseca,
na početku proslave Lunarne nove godine zvane Tet.
Slušali smo Ujka Hoovu poemu,
HO HU LAN Severnovijetnamska vojska "Napred! Postići ćemo potpunu pobedu."
Osećali smo da bi ovo mogao biti kraj.
Vijet Kong se već infiltrirao u desetine gradova i mesta.
Desetine hiljada severnovijetnamskih vojnika
su bili sada na pozicijama u Južnom Vijetnamu.
Tone prokrijumčarenog kineskog i sovjetskog naoružanja
su bile prebačene prema ciljevima putem sampana
i kolica sa cvećem i sa kamionima sa lažnim dnom,
i onda zakopani u pirinčana polja i smetljišta i groblja
dok ne dođe trenutak da budu izvađeni.
Da bi se kretali po danu, morali smo izgledati kao civili.
Pa smo se pretvarali da smo farmeri ili marionetski zvaničnici.
LE VAN ČO Severnovijetnamska vojska Naređeno nam je da se obučemo kao žene
i da stavimo puške ispod odeće.
Više od 10.000 američkih vojnih i civilnih obaveštajaca
je delovalo u Južnom Vijetnamu.
I tu i tamo, nagoveštaji onoga što će uslediti
su se probijali kroz lanac komande.
Neprijateljske jedinice su se kretale okolo na neobjašnjive načine;
uhvaćeni neprijateljski izveštaji su opisivali napade na razne gradove;
11 agenata je uhvaćeno u gradu Kvin Non
kako nose snimljene trake na kojima se poziva lokalno stanovništvo
da se podigne protiv Sajgonske vlade.
FILIP BREJDI U.S.A.I.D. Sve te stvari su nam govorile, "Nešto će se desiti."
Ali nismo znali šta tačno.
General Vestmorlend je mislio da zna.
"Verujem da će neprijatelj pokušati"
"pokazivanje snage širom zemlje pre Teta,"
javio je Vašingtonu, "dok će Ke San biti glavni događaj."
Nekih 30.000 severnovijetnamskih vojnika se grupisalo blizu Ke Sana,
najzapadnijeg uporišta ispod DMZ-a
koje je držalo samo 6.000 marinaca.
Vestmorlend je verovao da Severni Vijetnam želi da izoluje
i uništi američke snage tamo,
baš kao što je Viet Min uradio Francuzima kod Dijen Bijen Fua
14 godina ranije.
Neprijateljski napadi na drugim mestima, Vestmorlend je bio siguran,
će biti samo odvlačenje pažnje.
Jedan američki general, Frederik C. Vejlend nije bio tako siguran.
Uspeo je da ubedi Vestmorlenda da mu dozvoli da povuče
pola njegovih vojnika sa granice sa Kambodžom
da bi zauzeli odbrambene pozicije izvan Sajgona za svaki slučaj.
Ovo je podzemni bunker na Ke Sanu,
jedno od dva betonska utočišta preostala iz ranijih dana rata
kad su Specijalne snage držale ovu bazu.
Mračno je, vlažno, turobno.
Osećate nešto u vazduhu, oko njihovog gomilanja.
Ne znam, možete... skoro da možete osetiti kako rade oko nas po noći.
Ko? - NVA.
21. januara,
Severnovijetnamci su počeli da granatiraju Ke San.
Američki marinci su bili u jako teškoj situaciji,
pod pritiskom i opkoljeni.
Vestmorlend je rekao da će to biti američki Dijen Bijen Fu.
Rekao je da će to biti odlučujuća bitka.
KAO KSUAN DAI Severnovijetnamska armija Ali smo mi već pomerili većinu snaga na druga mesta.
JA NISAM TURISTA, JA ŽIVIM OVDE
Kad je saznao za napad na Ke San,
Lindon Džonson je naterao generalštab da daju obećanje
da ta baza nikad neće pasti.
"Ne želim nikakav prokleti 'Dinbinfu", rekao je.
Predsednik je imao model bojnog polja u Beloj kući
da bi mogao pratiti borbe tamo sat za satom.
Ali osnovna pretpostavka Vestmorlenda i Džonsona je bila pogrešna.
Ke San je bio sporedna predstava;
napadi na mesta i gradove koji su trebali početi širom Južnog Vijetnama
će biti glavni događaj.
Ali i osnovne pretpostavke prvog sekretara Le Zuana
će se takođe naći na proveri.
Da bi dolazeća ofanziva uspela,
vojska Južnog Vijetnama, ARVN, će morati da bude uništena,
i narod Juga će morati da se pridruži revoluciji.
Slogan je bio, "Ovakva prilika se pruža jednom u hiljadu godina."
Bii smo samouvereni.
LE KONG HUANG Vijet Kong Rečeno nam je da ponesemo najnovije uniforme
da bi ih obukli kad zauzmemo Sajgon.
"Sva naša razmišljanja su bila usmerena na uništenje neprijatelja,"
sećao se jedan severnovijetnamski general.
"Bili smo opijeni tom mišlju."
Pripreme su bile tako temeljne
HUJ DUK Severni Vijetnam da su na mnogim mestima, pre napuštanja baza u džungli
vojnici uništavali svoju opremu za kuvanje i palili svoje kolibe.
Verovali su da nikad više neće morati da se vrate tamo.
Dobro, imamo ukrcana tri ranjena vojnika.
Jedan od njih je prilično gadno ranjen.
Bolničar je zauzet, nekoliko minuta pre nego što ćemo sletiti.
Kako se datum Tet ofanzive približavao,
rat se nastavljao za stotine hiljada Amerikanaca u zemlji.
Video sam stvarnost rata,
stvarnu edukaciju za mladog lekara.
Izgledalo je da se rat dobro odvija iz naše perspektive.
MI IH TRETIRAMO BOG IH ISCELJUJE
HAL KUŠNER Armijski lekar Rat je izgledalo da baš dobro ide, hvala na pitanju.
Kapetan Hal Kušner je bio 26-togodišnji diplomac medicine
iz Danvila, Virdžinija.
Otac 3-godišnje devojčice, sa još jednom bebom na putu,
dobrovoljno se javio da služi u Vijetnamu
i postane leteći hirurg u 1. vazdušno-konjičkoj.
Ironija je da sam trebao održati lekciju o opasnostima noćnog letenja. I jesam.
Imali smo užasno vreme te noći.
Bilo je mračno i kišovito i vetrovito.
Dok smo leteli video sam kako smo išli zapadno od autoputa.
Znao sam da to nije u redu.
U magli i kiši, Kušnerov helikopter je udario u planinu.
I sledeće čega se sećam
je da visim naopako u gorućem helikopteru.
Major Porcela je bio mrtav.
Iskočio sam iz helikoptera, i iznenada je buknulo i izgoreo je.
Na helikopteru je bio mitraljez M-60
i njegovi meci su se ugrejali i eksplodirali su.
I jedan ili nekoliko metaka je prošlo kroz moje rame, moje levo rame.
Na zemlji sam video specijalistu Bedvorta.
On je bio teško ranjen.
Uzeo sam neke grane i fiksirao mu nogu.
Pravilo je bilo da čekaš letilicu dok ne budeš spašen.
I samo smo sedeli tamo. Tako smo čekali 1 dan.
Čekali smo 2 dana. Nismo imali hrane ni vode.
3. dana ujutru, Bedvort je umro.
On je samo klonuo. Bilo je to veoma, veoma tužno.
Pomislio sam da je moj najbolji izbor da napustim helikopter
i pokušam da se spustim sa planine.
Ranjenom Kušneru je trebalo 4 sata da se spusti niz brdo.
Kad je konačno došao do ravnice, pogledao je gore
i video kako dva američka helikoptera lebde iznad mesta pada.
Piloti iz helikoptera ga nisu primetili.
Video sam seljaka koji je radio na pirinčanom polju.
I on je video mene.
Imao sam kapetanske oznake i kaducej, medicinski simbol na kragni.
I on je rekao (govori vijetnamski).
Kapetan, lekar.
Odveo me još oko kilometar do male straćare, male kućice,
i smestio me je ispred nje
i doneo mi konzervu kondenzovanog mleka.
I dok sam jeo tu stvar...
to je bila najbolja stvar koju sam ikad pojeo u svom životu,
čuo sam da druga osoba govori, (ponavlja vijetnamsku frazu).
"Predaja, ne ubijati."
Tamo je bila grupa Vijet Kongovaca.
Podigao sam jednu moju ruku gore.
A on me upucao M2 puškom.
Mislim da je bio nervozniji od mene.
Upucao me tačno tamo gde me je i M-60 pogodio.
I prošao mi je kroz vrat i izašao na leđa.
I onda su mi vezali ruke jako čvrsto telefonskom žicom.
Pretresao mi je novčanik i uzeo karticu sa Ženevskom konvencijom,
koja je bila bela sa crvenim krstom. I pocepao ju je.
Na engleskom je rekao, "Ne ratni zarobljenik."
"Kriminalac. Kriminalac."
Onda su mi uzeli čizme.
I počeli smo sa marširanjem.
I onda smo hodali narednih mesec dana.
30 dana, skoro uvek po noći.
Moja stopala su bila izranjavljena.
Nisam mislio da mogu preživeti.
Rekli su nam da budemo spremni za veliku ofanzivu protiv gradova.
Opšti napad i opšti ustanak.
Bili smo na periferiji gradova.
VIN NGOK Severnovijetnamska vojska Mogli smo lako ulaziti i izlaziti.
Pa sam mislio da bi mogli uspeti.
Od 30. janura je stupilo na snagu neformalno 36-to satno primirje za vreme Teta.
Hiljade vojnika ARVN-a je otišlo kućama za praznike.
Neprijatelj nije.
Naša jedinica je proslavila Tet ranije.
Jeli smo prazničnu hranu, meso i ukiseljene klice pasulja.
Bilo je ukusno. Svi su bili srećni.
VIN VAN TONG Vijet Kong Iduće noći smo prešli reku Sajgon...
i maršovali u zapadni deo grada.
Istoga dana, marinski kaplar Rodžer Heris
je trebao da ode iz Vijetnama.
Njegov turnus od 13 meseci je bio gotov.
Ali on i njegova jedinica su bili pritisnuti
konstantnim granatiranjem u Kampu Kerol, malo južnije od DMZ-a.
Kad sam dobio moja naređenja,
pozdravio sam se sa svim mojim prijateljima.
RODŽER HERIS Marinci I otišao sam do zone sletanja.
Kad su helikopteri došli
ubacio sam vreće sa telima u helikopter.
I otišao sam sa telima.
Sleteli smo u Dong Ha, gde je bila komanda divizije.
I kad samo stigli na oko 200 m od piste,
po pisti su počele da padaju granate.
Pomislio sam u sebi da je Bog shvatio
da je učinio grešku jer su neki od ljudi koji su poginuli a bili su sa mnom
bili dobri hrišćani koji nikad nisu imali seks, nisu psovali
i tako to. A ja sam bio grešnik.
Pomislio sam da je Bog shvatio svoju grešku.
Ubio je hrišćane, a ja sam se izvukao.
I sada me Smrt prati.
Rekli su nam da će za sat ili tako nešto avion doći.
Kad je došao, počele su da padaju granate.
Mi smo uskočili unutra i poleteli.
Sleteli smo u Da Nangu.
Sunce je izašlo i otišli smo na pistu
i ukrcali se u avione. I sedeli smo u njima.
Svi su jedni druge grlili i bacali petice. Uspeli smo.
I onda iznenada... fiju, bum, fiju bum...
Pista u Da Nangu je pogođena, granate su padale.
A ja sam pomislio, "Sve je ovo zbog mene."
Zbog mene je.
Bog ne želi da uspem da odem odavde.
U ranim jutranjim časovima 31. januara 1968.,
84.000 vojnika Vijet Konga i Severnog Vijetnama
je napalo 36 od 44 glavnih gradova provincija,
desetine vojnih baza, američkih i ARVN-a
i 6 najvećih gradova u zemlji,
uključujući Vej, Da Nang i Sajgon.
Njihovi komandanti su im rekli da im je cilj bio
da "razbiju nebo i zatresu zemlju."
U Sajgonu, general Vestmorlend je od prvih
eksplozija mislio da su praznični vatromet.
Njegov zamenik, general Krejton W. Abrams, je spavao,
a njegovi pomoćnici se nisu trudili da ga probude.
Ni jedan od glavnih komandanata nije bio prisutan u "Istočnom Pentagonu",
prostranom štabu MACV-a u Tan Son Nut vazdušnoj bazi
na periferiji Sajgona,
kad su minobacačke granate i rakete počele da padaju po uzletištu.
LE KONG HUAN Vijet Kong Naređeno nam je da napadnemo Tan Son Nut aerodrom
Zora je svitala kada smo ušli u vazdušnu bazu.
Prema planu, kamioni su nas trebali odvesti do Predsedničke palate,
ali se nisu pojavili.
Kreće se.
Vojnici Vijet Konga su se raširili da napadnu
određene mete u i oko glavnog grada.
Rat je stigao na ulice Sajgona.
Da general Vejlend nije insistirao na raspoređivanju trupa oko grada,
sam Sajgon bi bio u puno većoj opasnosti.
Čuli smo pucnjavu
i naša prva reakcija je bila, "Mora da je još jedan puč."
Onda smo čuli da Vijet Kong napada Sajgon i da i dalje napadaju.
DUONG VAN MEJ ELIOT Sajgon To je došlo kao potpuni šok jer smo uvek mislili da je Sajgon siguran,
najsigurnije mesto u celom Južnom Vijetnamu.
Jedna grupa Vijet Kongovaca je uspela da dođe sve do predsedničke palate,
ali su tamo zaustavljeni južnovijetnamnskim tenkovima.
Preživeli su se sakrili u zgradi preko puta ulice
i tamo su likvidirani od vojnika ARVN-a i američke Vojne policije.
Svuda po Sajgonu, ništa nije išlo po planu.
Jedinice Vijet Konga su trpele žestoke gubitke od strane američkih trupa
i odlučnih južnovijetnamskih vojnika.
Neprijatelj je krenuo u kontranapad.
Neki od mojih drugova su poginuli.
Gđica Tram je vrištala da je pogođena.
VIN THAN TUNG Vijet Kong Umrla je na mojim rukama.
Oko sat kasnije i ja sam bila ranjena.
Još imam šrapnele u mojoj nozi.
Ovo je glavna radio stanica na vijetnamskom jeziku u Sajgonu.
Upravo sada je unutra nepoznat broj pripadnika VK koji okupiraju stanicu.
Vijet Kong je uspio da zauzme nacionalnu stanicu Južnog Vijetnama
i pripremali su se da emituju snimljenu poruku Ho Ši Mina
u kojoj poziva narod na ustanak.
Ali je tehničar radiom javio emisionom tornju da ih isključi
i da emituje bečke valcere i pesme Bitlsa.
# Isključi um, opusti se i plivaj niz struju
# ovo nije umiranje, ovo nije umiranje
# ali slušaj boju svojih snova
# ovo nije život, ovo nije život
Sajgonsko pregrađe Bijen Hoa je takođe bilo pod napadom.
Neprijateljske snage su napale vazdušnu bazu i Long Bin,
najveću američku instalaciju u Vijetnamu.
Vijet Kongovci su se kretali po kućama, svuda.
Dosta pucnjave i konfuzije se dešavalo.
A mi smo pucali kroz prozor.
Moja žena je punila okvire.
Kad smo ostali bez municije, mi bi...
FILIP BREJDI U.S.A.I.D. gurnuli bi okvir niz pločice
a ona je bila tamo dole na drugoj strani,
punila ih je i gurala ih nazad.
Komandosi Vijet Konga su uspeli da prođu kroz žicu u Long Binu
i da dignu u vazduh veliko skladište municije.
Oblak u obliku pečurke se podigao iznad aerodroma,
tako veliki da su neki Amerikanci pomislili
da je došlo do nuklearne eksplozije.
Eksplozija je oduvala vrata Brejdijeve zgrade.
Krenuli su na žicu u Long Binu i platili su strašnu cenu.
Tamo su bili slojevi tela.
Amerikanci su ih samo sasekli.
Ovde Džoni Karson. Kao što znate,
u ovo vreme obično počinje Večernji šou.
Ali zbog kritične ratne situacije u Vijetnamu,
posebno oko Sajgona, NBC će vam u narednih 15'
doneti specijalni izveštaj preko satelita.
Nešto iza ponoći po njihovom vremenu,
grupa napadača Vijet Konga je raznela energetski objekt
i napala 2 policijske stanice u Sajgonu.
Sve to predstavlja najambiciozniju seriju
komunističkih napada ikada pokrenutih,
šireći nasilje u makar 10 glavnih gradova provincija,
plus američke vazdušne baze i civilne instalacije
koje se protežu čitavom dužinom zemlje.
Nijedan napad nije imao veći psihološki efekt
od napada na američku ambasadu u Sajgonu.
U toku prvih nekoliko sati borbi,
19 posebno treniranih komandosa je prokrčilo svoj put
u prostrani kompleks ambasade SAD.
Tamo je... napad, oni napadaju ambasadu.
Ta vatra dolazi sad sa druge strane ulice,
izvan ambasade. Izmenuju vatru preko ulice.
Vidite kako svetleći meci prolaze.
To je izvan ambasade.
Ovde Vako, prijem.
Možeš li sad proći kroz kapiju?
Je li kapija otvorena i možeš li povesti
snage unutra i očistiti ambasadu?
Očito da su Vijet Kongovci zarobljeni u podrumu
ove zgrade, neverovatna situacija.
Žestoka vatra, dolazna i odlazna.
Don Nort, ABC Njuz, kod američke ambasade, Sajgon.
Svi napadači su na kraju ubijeni ili uhvaćeni.
Kakav prizor.
Mala žaba skače kroz lokvu krvi
koja izlazi iz glave Vijet Kongovca,
koji leži na zelenom travnjaku američke ambasade.
Imam visoko mišljenje o napadu na ambasadu.
VIN VAN TONG Vijet Kong Ovi komandosi su uspeli da drže ambasadu satima.
To je probudilo Ameriku.
1 marinac i 4 Vojna policajca su poginuli u ambasadi.
Generale, kako biste ocenili današnje i jučerašnje aktivnosti?
Šta neprijatelj radi? Jesu li ovo glavni napadi. Ili...
Verujem da demineri uklanjaju nekoliko raketa.
Neprijatelj je, vrlo lukavo, iskoristio prednost Tet primirja,
da bi... stvorio maksimalno uznemirenje.
Po mom mišljenju, ovo je odvlačenje pažnje...
Rane agencijske vesti su netačno javile
da je Vijet Kong uspeo da uđe u samu ambasadu.
Propusnice za ambasadu su nađene kod nekih Vijet Kongovaca.
A prvi televizijski snimci su uspeli malo da umire američku javnost.
Je li Sajgon sada bezbedan?
ELSVORT BANKER U.S. AMBASADOR Sajgon je bezbedan koliko znam.
Nema više borbi na ulicama? - Možda ima još na periferiji.
Nisam siguran, ne znam. - Nisam siguran oko toga, ne.
Sajgon je bio daleko od bezbednog.
Odredi ubica Vijet Konga,
neki vođeni severnovijetnamskim špijunima,
su se kretali ulicama sa naređenjima da ubiju one koje su nazivali
"krvavim" narodnim neprijateljima...
birokrate, obaveštajce, komandante ARVN-a,
i obične vojnike koji su bili na odsustvu kod kuće, i njihove porodice.
Otišla sam kući da obiđem moje roditelje
i našla sam ih šćućurene u njihovoj kući,
DUONG VAN MEJ ELIOT Sajgon sa zatvorenim vratima, zatvorenim prozorima, bilo je jako mračno.
Bili su jako uplašeni jer se naša kuća nalazila blizu sirotinjske četvrti.
I uvek smo smatrali da je tamo bilo dosta agenata Vijet Konga
koji su živeli među siromašnima gde su se mogli lako sakrivati,
i da će oni izaći otuda
i tražiti zvaničnike vlasti,
i vojno osoblje da ubiju.
Pa su moji roditelji bili uplašeni.
Partijski agenti bezbednosti su imali zadatak ubijanja izdajnika.
VIN TAI Severnovijetnamski špijun Sproveli smo mnogo operacija.
Pokušali smo da ubijemo zamenika ministra i premijera.
2. dana borbi,
agent Vijet Konga po imenu Vin Van Lem
je doveden pred Vin Nogok Loana,
šefa policije Južnog Vijetnama.
Dok su fotograf AP-a i kamerman NBC-a gledali,
Loan je naredio drugom oficiru da ubije zarobljenika.
Kad se on kolebao, Loan je sam to uradio.
TRAN NGOK TOAN Severnovijetnamski marinac I Loan je rekao, "Ja ću te pogubiti".
Izvukao je svoj Kolt 45, uperio ga i oborio ga. Ubio ga je.
Šef južnovijetnamske policije,
general Vin Ngok Loan ga je čekao.
DŽEK HORNER LINDON DŽONSON Vašinton Star U.S. predsednik Dobro jutro gdine predsedniče. - Zdravo Džek.
Trebaju nam smernice jutros, gdine.
Smernice? To je sve što želite?
Da gdine. - Bez citata? - Tako je. - Bez pripisivanja krivice.
Bez veza. Ničega. - Apsolutno ničega.
Vaša štampa laže kao pijani mornari svakog dana.
Prva stvar kad se probudim ujutro je da pokušam da shvatim
nakon što vidim CBS, pogledam mreže,
pročitam jutarnje novine, kako možemo pobediti...
je li moguće pobediti i preživeti kao nacija
kad se izborim sa lažima novina. - Da gdine.
Pokušavam da zaštitim moju zemlju, a oni svi udaraju po meni.
Nijedan kučkin sin ne piše ni reč o Ho Ši Minu.
Pričaju kako mi bombardujemo, iako su ti kučkini sinovi
došli i napali našu ambasadu i 19 njih je pokušalo da je zauzme.
Svih 19 smo ubili, a oni ipak krive ambasadu.
Ne razumem to.
Mislimo da smo ih ubili 20.000, a da smo izgubili 400 naših.
Mislimo naravno da je loše izgubiti bilo koga, bilo koga od tih 400,
ali mislimo i da je Dragi Bog bio tako dobar prema nama
da je ovo velika, dramatična pobeda.
I mislim šta bi se desilo da smo mi izgubili 20.000, a oni 400?
Pitam te to. - To bi bilo strašno.
Izgleda da minobacačka ili raketna vatra dolazi
i evo krvi na mojim pantalonama.
I mislim da sam... pogođen sam.
Ovo su ulice Sajgona,
i tamo je sada rat. Hauard Takner, NBC Njuz.
Američka štampa se fokusirala skoro potpuno
na borbe u Sajgonu.
Ipak, Tet ofanziva se odvijala skoro svuda.
Većina napada je vrlo brzo odbijena od strane ARVN-a i američkih snaga.
Neprijatelj je svuda trpeo strašne gubitke.
Zauzeli smo Kvang Tri citadelu. Držali smo je dan i noć.
600 ljudi iz moje jedinice je ušlo unutra. Više od 300 je poginulo.
Oko 100 je bilo zarobljeno.
KAO KSUAN DEJ Severnovijetnamska vojska Svi naši komandanti bataljona su poginuli.
Bilo je žestoko.
Amerikanci su upotrebili masivnu vazdušnu i artiljerijsku vatru
da isteraju regimentu Vijet Konga iz grada Ben Tre
u delti Mekonga.
Nakon toga, jedan novinar je citirao američkog majora koji je rekao,
"Postalo je neophodno da uništimo grad da bi ga spasili."
Vej Upravo sada, mornarički i armijski brodovi
koji donose potrepštine uz reku Perfum
su došli pod tešku vatru iz pešadijskog naoružanja
i minobacačku vatru kad su došli do zavoja reke ovde oko samog Veja.
Zona sletanja na ovoj južnoj strani reke
Danas je Vej odsečen sa svih strana.
Najduža i najkrvavija bitka Tet ofanzive
je bila vođena na ulicama jednog od najlepših gradova u zemlji,
bivše imperijalne prestonice Veja.
Rika Perfum je delila Vej na 2 dela.
Neprijatelj, vojnici Severnog Vijetnama i gerilci Vijet Konga
su zauzeli obe strane grada.
CITADELA Samo su kompleks američkih savetnika na južnoj obali
i komanda 1. divizije ARVN-a
unutar debelih zidova Citadele na severnoj strani
odolevali njima.
Postojala je tajna komunistička organizacija u Veju godinama.
I kad su revolucionarne snage zauzele grad, oni su izašli iz tajnosti
da uspostave revolucionarnu vlast.
VIN NGOK Severnovijetnamska vojska Verovali su da će osloboditi čitav grad.
Marinski kaplar Bil Erhart je bio na kraju svog turnusa
i pripremao se da krene kući.
Ali kad je njegovoj četi naređeno
da oslobodi opsednuti američki objekt u Veju,
odlučio je da krene sa svojim drugovima.
Proveo sam 12 meseci u Vijetnamu tražeći nekoga da ga upucam
i nikoga nije bilo.
A onda je iznenada
BIL ERHART Marinci izgledalo da je svaki NVA na svetu
pokušavao da ubije mene i moje drugove.
To je bila potpuno drugačija vrsta borbi.
Erhart i njegova jedinica su upali u krvavu zasedu,
i konačno su se pod borbom probili do zgrade MACV-a,
i onda su počeli dani brutalne borbe kuću po kuću
da bi preoteli okolne kvartove.
Svaka kuća je postala bojno polje.
"Bilo je uzbudljivo," seća se Erhart.
"Bilo je zastrašujuće do bezumlja,"
"ali je to bio najveći nalet adrenalina koji sam ikada doživeo."
Bila je to gadna, opasna borba.
Bukvalno ste morali da čistite kuće sobu po sobu,
sprat po sprat, kuću po kuću.
I onda prelazite na iduću.
Kad su napadali, ako mi ne ubijemo njih, sigurno bi oni ubili nas.
Morala sam pucati prva.
VIN THI HOA Vijet Kong Kad sam ih našla, pucala sam u njih.
Jedan Amerikanac, ne tako daleko, oko 3 m.
Otvorio je vatru. Podigla sam moj AK. Nanišanila sam.
Morala sam ga upucati.
I oborila sam ga.
BIL ERHART Marinci 5. februara sam ranjen raketom iz ručnog bacača.
Bio sam potpuno gluv.
Pod bilo kojim drugim okolnostima bih bio evakuisan.
Ali sam mogao da vidim, hodam i pucam. I ostao sam.
Borbe su se nastavile.
"Morali smo se probijati rušeći zidove u svakoj kući," prisećao se jedan marinac.
"Šteta je što smo morali da uništimo tako predivan grad."
Naravno, svi ovi civili su odvedeni na univerzitet.
Otišli su tamo da se sklone
od granata koje su im upadale u sobe.
Jedan od momaka je došao i rekao,
"Našao sam ovu curu koja će nas sve jebati za suve obroke."
Pomislio sam, "Čekaj, usred smo ove velike bitke"
"a ja ću otići i..."
Ali sam imao 19 godina i moji drugovi su išli i ja samo...
Pokazao sam sebi koliko malo hrabrosti sam imao.
Živim sa tim od tada, ali sam to uradio
jer nisam hteo da kažem "Momci, ne bi trebali da radimo tako nešto."
Čak i više od ubijanja,
to je mislim stvar zbog koje se najviše stidim
kad pomislim na period koji sam proveo tamo.
Mislim da je to... zato jer je moja majka žena, moja supruga je žena,
moja kćerka je žena.
Neko bude pogođen, to nije dobra stvar.
Vidite kako neko trči,
ne znam, mogao bi biti Vijet Kong.
Ali ta žena?
Ne.
Imao sam svaku priliku da kažem ne.
Idućeg dana, usred još jedne borbe,
poručnik u džipu se zaustavio ispred zgrade
iz koje su Erhart i njegove kolege marinci pucali na neprijatelja.
"Idemo Erharte!" povikao je.
"Helikopter je na uzletištu sada."
"Hoćeš li kući ili ne?"
Iz helikoptera koji ga je podigao dalje
od razrušenog, zadimljenog grada,
mogao je videti seljaka i njegovog vodenog bivola
koji rade na poplavljenom polju
i ženu sa koničnim šeširom kako nosi duple korpe
žureći između polja kao da tamo nije bio rat.
Nazad u Veju, Vijet Kong i vojnici Severnog Vijetnama
su se sada našli u klopci unutar grada.
Morali su bežati praveći proboj kroz neprijateljske linije.
To će biti vrlo krvavo i vrlo teško povlačenje.
Trebaće 2 nedelje da marinci uspeju da pređu reku
da podrže ARVN, koji je tvrdoglavo zadržavao neprijatelja
da ne pregaze njihovu komandu divizije u Citadeli.
Šta je najteže u ovome?
To što ne znamo gde su, to je najgore.
Ići okolo i trčati u kanalizaciju, oluke, svuda.
Mogli bi biti svuda. Samo se nadam da ću ostati živ iz dana u dan.
Svi žele samo da se vrate kući i odu u školu.
To je to. - Jeste li izgubili prijatelje? - Nekoliko.
Izgubili smo jednog pre neki dan, mog dobrog prijatelja.
Čitava stvar zaudara, stvarno.
Borba je bila zaista žestoka.
Obe strane su se žestoko borile i imale su velike gubitke.
Još je živ.
Držali smo se 25 ili 26 dana.
HO HU LAN Seernovijetnasa vojska Kad se više nismo mogli držati, povukli smo se.
Žalili smo za našim drugovima koji su poginuli
ali nismo mogli povratiti njihova tela.
VIN THI HOA Vijet Kong Bili smo rešeni da ih osvetimo i povratimo njihova tela.
Ali na kraju to nismo mogli.
Nakon 26 dana ogorčenih, krvavih borbi,
zastava Južnog Vijetnama se opet zavijorila iznad Citadele.
Preživeli Severnovijetnamci i Vijet Kongovci
su konačno dobili dozvolu od svojih komandanata
da se povuku izvan grada.
Oko 6.000 civila je poginulo u ruševinama.
Od 135.000 stanovnika, 110.000 je izgubilo svoje domove.
"Sve što je ostalo od Veja," jedan novinar je napisao,
su bile "ruševine podeljene rekom".
Glavna činjenica je
da proklamovani ciljevi Opšteg ustanka,
vojna pobeda ili psihološka pobeda, nisu uspeli.
Napad na radio stanicu je počeo u 2:30 ujutro.
Iz noći u noć, nedeljama,
američki televizijski ekrani su bili ispunjeni slikama
krvi i nasilja i uništenja koje je javnost retko viđala ranije.
Neprijatelj je bio svugde i nigde.
Ali je postojala jedna fotografija koja će za mnoge ljude
definisati Tet ofanzivu.
Sećam se da je nosio kockastu košulju.
A fotograf je prišao jako blizu
SEM HAJNS Veteran 2. Svetskog rata i okinuo je... baš kad je oficir povukao okidač pištolja.
Pa su kamera i pištolj opalili istovremeno
i možete videti kako mu se glava udubljuje sa strane
gde je metak trebao da izađe.
Bili smo tamo, licem u lice sa tim čovekom
koji je umirao upravo sada, mrtvim.
Bilo je to poražavajuća stvar za gledanje.
Mislim da su mnogi Amerikanci počeli da pitaju sami sebe,
"Podržavamo li pogrešne ljude tamo?"
DŽEJMS VILBENKS Vojni savetnik I to je nekako donelo do kuće, mislim za ručak,
ili za doručak ako ste to videli u novinama,
NASTAVLJAJU SE ULIČNI SUKOBI U VIJETNAMU brutalnost ovog rata
FOE JOŠ UVEK DRŽI DELOVE GRADA: DŽONSON SE ZAKLINJE DA SE NEĆE PREDATI i činjenicu da izgleda kao da se nikad neće završiti.
Ono što znamo je cena koju smo platili zbog te slike.
FAN KVANG TJU Sajgon To je bila prekretnica.
Jer je to stavilo vlad... Amerikance u poziciju da kažu,
"Vidite, želimo da potrošimo novac"
"i živote naših mladića da zaštitimo takav sistem?"
Mesec dana, čuvari Hala Kušnera su ga vodili pešice
dublje i dublje unutar Centralnih visoravni,
uvek se krećući noću da ne budu primećeni iz vazduha.
Odveli su me na mesto za koje sam pretpostavio da je bolnica.
Bio je to samo niz pećina, ali je tamo ležalo puno ranjenih.
I onda je ta bolničarka došla i proverila moju ranu.
Dala mi je štap bambusa da ga zagrizem.
Polegla me je i dala mi bambusov štap da zagrizem.
Onda je uzela šipku za čišćenje puške
i ugrejala je u vatri dok nije postala užarena.
Uzela ju je i provukla kroz moju ranu
skroz naskroz. I zbilja je bolelo.
Stvarno, stvarno je bolilo.
I onda je stavila merbromin na ranu.
I dala mi je tabletu aspirina.
I... pomislio sam, šta mi još mogu uraditi?
Kušner će na kraju stići u udaljeni logor u džungli,
pridruživši se šačici ostalih američkih zarobljenika.
Do mene je došao taj vijetnamski oficir i on je govorio engleski.
Bio je to prvi pravi govornik engleskog koga sam video.
I imao je mali magnetofon sa trakama,
magnetofon na baterije.
Zatražio je da snimim poruku za moju porodicu
da znaju da sam siguran.
I to mogu ako dam izjavu protiv rata.
I rekao sam mu... rekao sam mu sa velikom hrabrošću
da ću radije umreti nego dati izjavu protiv moje zemlje.
Rekao mi je,
"Shvatićeš da je umreti veoma lako."
"Život će biti teška stvar."
"Život je teška stvar."
Početkom marta, 2 nedelje nakon što je Vej povraćen,
poručnik Fil Đoja iz 82. vazdušnodesantne divizije
je poveo svoj vod uz reku Perfum,
tragajući za oružjem koje je možda bilo zakopano
od neprijatelja u povlačenju.
Đojin narednik, Ruben Tores,
ugledao je kako nešto štrči iz peščanog tla.
Bio je to lakat.
Tako da nam je izgledalo da će ovo biti grob
FIL GOJA Vojska gde je neprijatelj pokopao neke od svojih ljudi
tokom povlačenja iz Veja.
Narednik Tores je rekao, "Znate gdine,"
"mislim da bi bilo dobro da počnemo da kopamo ovde."
Našli smo prvo telo i bila je žena.
Imala je belu bluzu i crne pantalone.
Imala je ruke vezane na leđima i bila je upucana... u potiljak.
Do nje je bilo dete, koje je takođe bilo ubijeno.
Naredna osoba koju smo našli je bila još jedna žena.
U tom trenutku je bilo jasno da ovo nisu bili
Severnovijetnamci ili Vijet Kong.
Kad su se naši vojnici povukli iz Veja,
VIN NGOK Severnovijetnamska vojska revolucionarne tajne snage su se već otkrile.
Da su oslobodili ljude koje su uhapsili,
onda bi ovi ljudi mogli prepoznati te revolucionare.
Pre nego što su napustili grad,
komunisti su sistematski pogubili
najmanje 2.800 ljudi koje su nazivali "huligani" i "reakcionari."
Hanoj će uvek poricati da je ijedan nevini civil bio ubijen.
Ne znam je li naredba došla od lokalnog komandanta ili sa višeg nivoa
Ubili su ljude koji su radili za vladu Južnog Vijetnama
i za američku vojsku.
Ali su takođe ubili i ljude koji su bili pogrešno uhapšeni.
Bio je to masakr.
To je bila mrlja. To je bio ratni zločin.
U Veju, represije i čistke
sajgonske administracije su bile brutalne.
Retko pričamo o tome.
HO HU LAN Severnovijetnamska vojska Voljan sam da pričam o tome, ali mnogi drugi ne.
Govorim vam istinu onako kako je razumem.
Molim vas da budete pažljivi praveći vaš film jer mogu upasti u nevolju.
Predsednik Džonson je insistirao da je Tet ofanziva bila
"razarajući poraz za komuniste."
U vojnom smislu, bio je u pravu.
Osnovne pretpostavke na kojima su Severnovijetnamci pokrenuli svoju ofanzivu
su se sve pokazale pogrešnim.
Lideri u Hanoju su pretpostavili da će se ARVN raspasti,
da će južnovijetmanski vojnici preći na njihovu stranu.
Umesto toga, nijedna jedinica nije prebegla.
Civilno stanovništvo Hanoja za koje su očekivali da će se dići na ustanak
možda nije bilo srećno sa svojom vladom,
ali su imali malo simpatija za komunizam,
i kad su borbe počele, sakrili su se u svojim kućama
da pobegnu od nasilja na ulicama.
Nisam imao pojma zašto su komunisti verovali
da će se ljudi dići na ustanak kako njihove snage budu napredovale.
FAM DUJ TAT Južnovijetnamska vojska Mislim da su napravili ozbiljnu grešku.
Severnovijetnamski general Vo Vin Đap,
koji se od početka protivio ofanzivi,
kasnije se priseća da je Tet bio "skupa lekcija,"
"plaćena u krvi i kostima."
Nekoliko visokih oficira armije Severnog Vijetnama se predalo.
HUJ DUK Severni Vijetnam To se nikad ranije nije desilo.
Nijedna jedinica nije prošla neoštećena.
U nekim četama su ostala samo 2 ili 3 čoveka.
Od 84.000 neprijateljskih vojnika,
koliko se procenuje da je uzelo učešća u Tet ofanzivi,
više od pola, čak 58.000 muškaraca i žena,
većina od njih Vijet Kong,
se smatra da su ubijeni ili ranjeni ili zarobljeni.
Američka vojna komanda je proslavila Tet ofanzivu kao pobedu.
Znate, kao, "Konačno su krenuli na nas i oduvali smo ih,"
što je u osnovi bila istina.
Ali je administracija govorila američkoj javnosti
DŽON LORENS Novinar većinom od kraja '67 do prvog meseca 1968
da je rat dobijen;
da su NFL i Severnovijetnamci bili istrošeni
do te mere da možemo videti kraj rata, pobedu.
Tet ofanziva je naterala naše generale da ponovo procene...
I kada je Tet krenuo, to je bila kontradikcija svemu
što su administracija i lokalni tim u Sajgonu
govorili američkoj javnosti preko svojih novinara
u prethodnih 4 ili 5 meseci.
Džon Lorens, CBS Njuz, Sajgon.
U.S. žrtve se popele na 920; Novo viđenje ofanzive u Vijetamu
Slomilo je volju Sjedinjenih Država da vodi taj rat.
Bio je to takav šok
FILIP BREJDI U.S.A.I.D. da je skinuo zadnje ostatke
VISOKI U.S. VOJNI ZVANIČNICI IMAJU CRNA PREDVIĐANJA fikcije i maštovite interpretacije
Marinci dobili bitku u Veju uz artiljerijsku i vadušnu podršku koja nas je vodila niz ovaj zamamni put u katastrofu.
Moglo bi biti určeno 180.000 poziva Nakon toga više niko nije mogao biti uveren.
A onda je najžešća moguća rasprava
LESLI GELB Pentagon proključala unutar administracije
# Jedna pilula te čini većom jer su zagovornici rata govorili,
# Jedna pilula te čini manjom "Tet je bio zadnji dah Severnog Vijetnama."
# a ona koju ti majka daje "To im je bio zadnji pokušaj dobijanja rata, i nisu uspeli."
# ne radi ništa, idi pitaj Alis "Potukli smo ih, i to je njihov kraj."
# kad dube 3m visoko A mi smo rekli, "Nakon svih ovih godina rata,"
"ako je to ono što oni mogu uraditi,"
# i ako pođeš u lov na zečeve "trebali bi naučiti neke lekcije o njihovoj posvećenosti"
# a znaš da ćeš pasti "ovom ratu kao i ceni za nas."
10. marta, Njujork Tajms je objavio
da je vojska zatražila još 206.000 dodatnih vojnika u Vijetnamu.
Ali ako Sjedinjene Države dobijaju rat, mnogi Amerikanci su zapitali,
ako je Tet zapravo bila katastrofa za neprijatelja,
zašto nam treba više ljudi?
Sve više i više članove predsednikove vlastite partije
se sada osećalo slobodnim da izrazi svoje sumnnje.
"Naš neprijatelj je konačno razbio masku zvanične iluzije,"
rekao je senator Robert Kenedi.
"Nemoćni da ga pobedimo ili slomimo njegovu volju,"
"moramo aktivno tražiti miroljubivo rešenje."
...može se nositi sa svojim problemima.
Volter Kronkajt, ugledni voditelj CBS Večernjih vesti,
se vratio kući iz pokrivanja Tet ofanzive
uveren da pobeda više nije moguća.
Bili smo previše često razočarani optimizmom
američkih lidera, i u Vijetnamu i Vašingtonu,
da imaju više vere u svetloj strani koju nalaze u tamnim oblacima.
Reći da smo bliže pobedi danas
znači verovati, bez obzira na dokaze,
# Kad logika i proporcije optimistima koji su pogrešili u prošlosti.
Sugerisati da smo na pragu poraza
# pale mrtve znači popuštanje nerazumnom pesimizmu.
# i Beli vitez govori unatrag Reći da smo zaglibili u ćorsokaku
# A crvena kraljica mu visi nad glavom čini se kao jedini realan, ali nezadovoljavajući zaključak.
# seti se šta Ali je sve jasnije ovom novinaru
# je rekao puh da će jedini racionalni način izlaska biti pregovaranje,
# Nahrani glavu ne kao pobednici, već kao časni ljudi,
koji su ispunili svoje obećanje da će braniti demokratiju
# Nahrani glavu i uradili su najbolje što su mogli.
Ovo je bio Volter Kronkajt. Laku noć.
U 1966., u '67., i ponovo u '68.,
SENATOR JUDŽIN MekKARTI (D - Minesota) odnedavno čujemo iste šuplje tvrdnje o progresu
Mančester, Nju Hempšir i o napretku prema pobedi.
Činjenica je ipak, kao što znamo iz događaja prošlih nedelja,
događaja koji je skoro tužno i opisati,
da je neprijatelj postao odvažniji nego ikad.
12. marta uveče,
predsednik Džonson je gledao rezultate
sa primarnih demokratskih izbora u Nju Hempširu,
gde se suočio sa neočekivanim izazovom.
Zadnje ankete su sugerisale
da će potući Judžina Makartija sa 2:1.
Ali je Džonson osvojio samo 49,6% glasova
protiv 41,9% za njegovog protivnika,
iako je većina onih koji su glasali protiv predsednika
zapravo želela da on vodi taj rat energičnije.
Džonson je znao da je u problemu.
...za predsednika Sjedinjenih Država...
I bilo je još toga.
SENATOR ROBERT F. KENEDI (D - Njujork) Ne kandidujem se za predsednika
samo da bih se suprostavio nekom čoveku...
Samo 4 dana nakon primarnih izbora u Nju Hempširu,
Robert F. Kenedi je objavio svoju kandidaturu za predsednika,
i ankete su sugerisale da je bio popularniji od Lindona Džonsona.
...o onome što se mora učiniti.
Kandidujem se jer je nepogrešivo jasno
da možemo promeniti ove katastrofalne, razdorne politike
jedino promenom čoveka koji ih kreira.
AMERIKO, razmisli PROBUDI SE, Mir
DOŠLI SMO U MIRU ZBOG MIRA
Mislim da ono što takođe trebamo uraditi,
LINDON DŽONSON Predsednik Sjedinjenih država je da se izvučemo iz položaja isključivo ratnog kandidata
u koji nas Makarti stavlja, i u koji nas Bobi stavlja,
u koji nas klinci stavljaju, i u koji nas novine stavljaju.
Moramo da izađemo sa nečim.
KLARK KLIFORD Ministar odbrane Ovako nešto: idemo na pobedu,
ali ne na pobedu u ratu.
Pobedićemo u miru. - Tako je.
I to ćemo im dati, i naš slogan bi trebao biti,
osvojiti častan mir.
Ali moramo imati nešto novo i sveže da ide tamo
zajedno sa izjavom da ćemo pobediti.
Tačno. Ali moramo biti jako pažljivi
šta kažemo da ćemo pobediti. - Tako je.
Oni misle, da to samo znači da ćemo samo
nastaviti da ulivamo ljude dok ne dobijemo vojno.
A to nije ono iza čega mi stojimo, zbilja.
Nećemo dobiti ove golubove, ali možemo neutralisati zemlju;
tako da ih neće pratiti, ako možemo izaći sa nečim.
26.marta, "Mudraci", grupa veterana hladnog rata
koji su ranije tražili od predsednika da ostane čvrst u Vijetnamu,
su sada tražili od njega da promeni kurs.
Din Ačeson, ministar inostranih poslova Harija Trumana,
je govorio za većinu.
"Ne možemo više uraditi posao za koji smo postavljeni"
"u vremenu koje nam je ostalo," rekao je,
OKONČAJTE RAT U VIJETNAMU "i moramo početi da preduzimamo korake prema razrešenju."
Predsednik je pristao da pošalje još samo 13.500 vojnika,
a ne 206.000 koliko su generali zahtevali,
i odlučio je da povuče Vilijama Vestmorlenda u Vašington
na mesto načelnika štaba vojske,
menjajući ga sa njegovim zamenikom, generalom Krejtonom W. Abramsom.
Lice mu je bilo... maska iscrpljenosti i poraza.
Bilo je veoma tužno videti tog čoveka.
NIL ŠIAN Novinar Bio je slomljen sa tim.
30.marta, Galup je javio
da 63% javnosti ne odobrava Džonsonovo vođenje rata,
najniži rezultat za vreme njegovog mandata.
Iduće večeri, 31. marta 1968,
predsednik je zatražio termin na sve tri mreže.
Dobro veče, moji Amerikanci.
Večeras želim da vam govorim
o miru u Vijetnamu i jugoistočnoj Aziji.
Džonson je najavio da je odlučio da prekine bombardovanje
gusto naseljenih područja oko Hanoja i Haiponga
u nadi da će Severni Vijetnam konačno biti voljan
da dođe za pregovarački sto.
Samo južna polovina zemlje,
oblasti smeštene severno od DMZ-a,
će i dalje biti na meti.
Onda je zaprepastio zemlju i svet.
Ne verujem da bih trebao posvetiti i sat ili dan mog vremena
za bilo kakve lične partijske ciljeve
ili na bilo kakve druge obaveze...
osim ogromnih obaveza... ove administracije,
predsedovanja našom zemljom.
Prema tome... neću tražiti... i neću prihvatiti,
nominaciju moje partije za još jedan predsednički mandat.
Sleteo sam u Kaliforniji i preseo na avion iz Kalifornije za Boston.
Osećao sam se dobro jer sam preživeo i borio se za moju zemlju.
Sišao sam sa aviona na Loganu i izašao napolje
i bio sam srećan što sam kod kuće.
Imao sam na sebi uniformu i izašao sam na ivičnjak,
i taksiji su samo prolazili, prolazili pored mene.
RODŽER HERIS Marinci Tamo je stajao državni policajac.
Nisam shvatao šta se dešavalo.
On je istupio na ulicu i zaustavio taksi
i rekao mu, "Morate povesti ovog čoveka."
"Morate povesti ovog vojnika."
Vozač me je odmerio i rekao,
"Ne želim da idem u Roksburi."
Nisu me videli kao vojnika.
Videli su me kao crnčugu koja dolazi kući i živi u Roksburiju.
Znate? Mislio sam, "Ja sam marinac".
"Upravo sam se borio za moju zemlju 13 meseci u borbenoj zoni.
"I ne mogu dobiti taksi da me odvede kući."
Imam neke vrlo tužne vesti za sve vas,
i mislim tužne vesti za sve naše sugrađane,
i ljude koji vole mir širom sveta;
4. april, 1968 a to je da je Martin Luter King pogođen i ubijen večeras u Memfisu, Tenesi.
U ovom teškom danu,
u ovo teško vreme za Sjedinjene Države,
možda je dobro upitati kakva smo mi nacija
i u kom smeru se želimo kretati.
Tokom iduće nedelje, afro-amerikanci,
ožalošćeni, frustrirani, ljuti,
slili su se na ulice više od 100 gradova i mesta,
uključujući Njujork i Okland, Njuark i Nešvil,
Čikago i Sinsinati i Baltimor,
i Vašington D.C.-u, gde su vatre došle na dva bloka od Bele kuće.
Kad su ubili dr. Kinga oni su samo otvorili oči
STOKLI KARMAJKL dosta crnih ljudi koji su se bojali da uzmu oružje.
Sada će oni uzeti to oružje.
Živimo u bolesnom svetu.
DŽESI DŽEKSON Rasističko društvo u kojem živimo je ono što je stvarno povuklo okidač.
Nasilje rađa nasilje, represija rađa odmazdu
i samo čišćenje čitavog našeg društva
može ukloniti ovu bolest iz naših duša.
Desetinama hiljada pripadnika nacionalne garde,
regularnih vojnih trupa i marinaca,
uključujući i državnu jedinicu Rodžera Herisa,
je naređeno da patroliraju američkim ulicama.
Bio sam spreman da krenem.
Dok nisam video šta nam daju.
Mislio sam da će nam dati palice
i mislio sam da ćemo stajati ispred zgrada, i štititi biznise.
Podelili su nam pancir jakne, šljemove i M-16 sa bojevom municijom.
Iste stvari koje smo imali u Vijetnamu.
Kad sam to video, rekao sam, "Ne idem. Ja ne idem."
Rekao sam, "Imam porodicu u Vašingtonu."
Moj komandir čete je rekao, "Penji se na kamion marinče."
Rekao sam, "Ne idem."
Nisam postao narednik jer sam odbio da idem.
46 Amerikanaca je poginulo, 2.600 je povređeno,
20.000 je bilo uhapšeno.
Kasnije istog meseca, antiratni studenti su zauzeli nekoliko zgrada
na Kolumbija univerzitetu, Menhetn.
Okupacija je potrajala nedelju dana,
prvi put u američkoj istoriji da su studenti prisilili
veliki univerzitet da prestane sa radom.
Policajci su na kraju isterali demonstrante iz zgrada
i poslali više od 100 studenata u bolnicu.
Sjedinjene Države su sada izgledale podeljenije
nego ikad od Građanskog rata.
Tog proleća, protestanti su takođe zauzeli ulice Londona,
Pariza...
Berlina...
Praga...
Ria... Džakarte.
Izgledalo je kao da se svet raspada.
Politbiro Hanoj
Parcijalno obustavljanje bombardovanja predsednika Džonsona je imalo željeni efekt.
Hanoj se, po prvi put, složio da razgovara sa Vašingtonom.
Pregovori su počeli u hotelu Mažestik u Parizu.
Ali su komunisti sada usvojili novu dvostruku politiku.
Nazvali su je "razgovaramo dok se borimo, borimo se dok razgovaramo."
Dolazi!
5. maja su pokrenuli još jednu ofanzivu
za koju se Le Zuan nadao da će nekako postići
ono što Tet ofanziva nije.
Neprijatelj je napao 119 ciljeva u onome što će biti nazvano Mini Tet.
Došlo je do novih borbi na ulicama Sajgona.
Pola grada je sada bilo sravnjeno.
Ali Vijet Kong i Severnovijetnamci ponovo nisu uspeli.
Još uvek nisu bili bliže svrgavanju južnovijetnamske vlade,
i pretpeli su još oko 36.000 žrtava.
Za Sjedinjene Države, maj 1968. se pokazao kao najkrvaviji mesec Vijetnamskog rata.
2.416 Amerikanaca je izgubilo svoje živote
na mestima čija imena će Amerikanci kod kuće
teško zaboraviti:
Dai Do, Fu Lam, Kam Duk,
Čo Lon i Plejn Rids.
Potpuna vojna pobeda nije na vidiku
niti je iza ugla;
u stvari je verovatno izvan našeg domašaja.
Za vreme tog proleća,
izgledalo je da bi Robert Kenedi mogao pobediti
na izborima za demokratskog kandidata za predsednika.
Obećao je da će privesti rat kraju i izgledalo je da utjelovljuje
nadu da će premostiti rastući jaz između crnih i belih Amerikanaca.
Ali u junu, nakon što je porazio Judžina Makartija
na primarnim izborima u Kaliforniji, i on je bio ubijen.
Prokletstvo! Zašto?
Ljudi su bili zapanjeni i uplašeni.
KEROL KROKER Saratoga Springs, Njujork Ljudi na koje smo se ugledali su nam oduzeti.
ZBOGOM BOBI
To je definitivno stavilo one od nas koji smo išli po svome
na putanju koja se činila nesigurnom.
Kad su Martin Luter King i Bobi Kenedi ubijeni,
napravili su veliku stvar od toga.
HAL KUŠNER Ratni zarobljenik Rekli su da je to bio deo borbe američkog naroda
protiv svoje vlade.
I da je bilo nemira na ulicama.
Komandant kampa nam je zapravo rekao,
"Možete ubiti nas deset za vašeg jednoga,"
"ali će se vaši ljudi okrenuti protiv vas."
"A mi ćemo biti ovde za 10, 20 ili 30 godina,"
"koliko god da treba. I osim ako ne ubijete svakog od nas,"
"mi ćemo pobediti u ovom ratu."
A 4. jula, prepoznali smo da je bio 4. juli.
I oni nam ne bi dozvolili da pevamo patriotske pesme.
Ali bi ponekad potiho pevali noću.
I...
shvatili smo da bez obzira na različito poreklo
i različite socio-ekonomske pozadine,
različite rase, različite religije,
da smo bili Amerikanci.
prevod i obrada dragans
Amerikanci će izabrati novo vođstvo te jeseni,
i izgledalo je da se svi slažu, napisao je britanski dopisnik,
"da ko god osvoji predsedništvo ovog novembra"
"biće obavezan da okonča konflik unutar nekoliko meseci."
"Kako će to biti izvedeno i kakve koncesije će biti učinjene"
"je u velikoj meri stvar detalja."
Pre nego što ti detalji konačno budu rešeni,
još skoro 7 godina će proći.
I još 27.184 Amerikanaca,
i još stotine hiljada Laoćana, Kambodžijanaca,
i Vijetnamaca, Severnih i Južnih, će morati da umre.
# Preskočili smo lagani fandango
# Prevrnuta kolica po podu
# Pomalo sam osećao mučninu
# Ali je rulja tražila više
# Soba je zujala jače
# Nakon što je plafon odleteo
# Kad smo naručili još jedno piće,
# Konobar je doneo tacnu
# I tako je kasnije
# Dok je mlinar pripovedao
# Njeno lice je, prvo samo blago,
# Postalo bleđe od najbleđe senke
# I iako su mi oči bile otvorene
# Kao da su zatvorene beše osećaj
# I tako je kasnije
# Dok je mlinar pripovedao
# Njeno lice je, prvo samo blago,
# Postalo bleđe od najbleđe senke
Adaptirao na srpski: suadnovic